Conclusión


 * CONCLUSIÓ **

Desprès de coneixer les diferents teories d’aprenentatge i haver llegit “Conductismo, Cognitivismo y Constructivismo:Cuadro comparativo de Ertmer y Newby, 1993”. Ens hem ha donar que durant dècades ha sorgit la necessitat d’establir un “pont” entre la investigació de l'aprenentatge bàsic i la pràctica educativa. Açò implica la traducció d'aspectes relacionats amb les teories de l'aprenentatge en accions òptimes d'instrucció. El disseny d'instrucció du a terme esta funció. No obstant, els dissenyadors d'instrucció, per a aconseguir eixa meta han de tindre habilitats i coneixements com ara: diagnosticar i analitzar els problemes pràctics de l'aprenentatge, comprendre les teories de l'aprenentatge (Aquestes teories ofereixen les bases per a la selecció d'una estratègia intel·ligent i raonada, és a dir, quan i per què s'empra cada una) i seleccionar una tècnica o estratègia d'instrucció que pot correspondre millor, en un determinat context, amb uns estudiants específics. Tanmateix,l'aprenentatge és un procés complex que ha generat nombroses interpretacions i teories de com s'efectua realment. Quatre perspectives diferents del procés d'aprenentatge són el conductisme, el cognitivisme,el constructivisme i el connectisme. Però els individus que s'enfronten problemes pràctics d'aprenentatge no poden restringir-se a una sola posició teòrica. Han d'examinar cada una d'elles i seleccionar aquells principis i concepcions que puguen tindre major valor per a una situació educativa particular. No és la pròpia definició d'aprenentatge el que separa una teoria de la resta. La diferència fonamental descansa més en la interpretació que la definició com a tal.   Per tant, ens plantegem la següent pregunta: quina teoria resultarà més efectiva per al docent per a contribuir en el procés d'ensenyament-aprenentatge dels seus alumnes?  Pensem que el docent no ha de treballar sense una teoria, al contrari, ha de seleccionar amb criteri i fonamentant-se en la informació recol·lectada sobre el nivell de competència dels estudiants i el tipus de tasca d'aprenentatge. Creiem necessari fer notar als docents que cal saber molt sobre cada una de les teories d'aprenentatge que es combinen, així com, ser bon coneixedor de cada una d'elles perquè els proporcionarà la flexibilitat necessària per a ser espontani i creatiu.